Crkva se 25. ožujka spominje Sv. Ireneja, jedinog srijemskog mučenika od kojeg se najviše doznaje iz njegovih Acta (Djela). Đakovačka biskupija, nasljednica Srijemske svetkuje ga 6. svibnja.
Irenej je živio u vrijem careva Dioklecijana i Maksimijana, a za upravitelja pokrajine Panonije Druge ili Srijemske Proba. Djela navode da je još kao mladić postao biskupom Sirmija, današnje Srijemske Mitrovice, važnog grada i metropolitanskog središta Panonije. Bio je oženjen i imao je djecu. Upravitelj Prob dao ga je uhititi i baciti u tamnicu, odakle je izveden na ispitivanje. Pokušali su ga nagovoriti da se odrekne vjere i žrtvuje idolima, ali je Irenej to odlučno odbijao učiniti. Nije pomogao ni plač njegovih roditelja, supruge ni djeca, pomoću kojih su ga mučitelji htjeli pokolebati. Vidjevši Irenejevu ustrajnost, Prob ga je dao mučiti te je osuđen na smrt. Doveli su ga na Bosutski most i htjeli ga baciti u rijeku Savu, ali je Irenej zamolio da ga najprije ubiju, što su mučitelji i učinili, te su mu odrubili glavu i bacili ga u rijeku na 25. ožujka 304.
Prije smrti Irenej je molio za povjereni mu narod. Pokopan je u njemu posvećenoj bazilici izvan zidina Sirmija, piše HKM.
U ikonografiji ga prikazuju kao biskupa metropolita s knjigom i perom ili kao mladića koji gol do pojasa kleči iščekujući smaknuće, ruku uzdignutih u molitvu.
Irenej je inače ime grčkog podrijetla i znači „onaj koji je miroljubiv“, „miran“.
J.M., KT